Spi, dobrú noc (Slovak)
Klenbičkou kaplnky je tvoje čielko. Tak vyklenuté, že ma dojíma.
Dve štíhle sviečočky tam na noc zhasína kostolný spánok. Zhrnie plamienok pod klobúčiky viečok.
A čo ja?
Ja chcem byt hrášok. Taký maličký, aby som vošiel do tej kapličky. A pod jej klenbou, v nehe krojenou, zmieril sa s nebom, peklom, so zemou a vymodlil si tvojho pokoja.
Ale som veľký. Nemožne som veľký.
Spi, dobrú noc. Skôr ťava uchom ihly ako ja, dieťa, ako ja. Uploaded by | Répás Norbert |
Publisher | MADÁCH Könyv- és Lapkiadó, n. v., Bratislava |
Source of the quotation | Irodalmi Szemle, XVIII. 1975/2 (műfordítói verseny) |
Bookpage (from–to) | 107 |
Publication date | 1975 |
![](https://www.visegradliterature.net/upload/cover/55082_IrodalmiSzemleXVIII_1975_6.jpg) |
|
Jó éjt, aludj (Hungarian)
Kápolna boltíve a homlokod. Megindít, oly szép szelíd boltja van.
Két karcsú gyertyát olt ki ott nyugtalan templomi álmod. Begyűjti lángod szemhéjad apró kupakjai alá.
S magam?
Magam borsszem legyek. Töppedjek akkorára, hogy beléphessek abba a kápolnába. Boltja alatt álljak szelíd gyönyörrel, megbékéllek pokollal, éggel, földdel, s kikönyörögje békédet szavam.
Lásd, nagyra nőttem. Szörnyű nagyra nőttem.
Jó éjt, aludj. Könnyebben a teve a tű fokán, mint magam, gyermek, mint magam.[1]
[1] A vers víziójában egy homlok és egy kápolna boltozata mosódik össze; a testet Rúfus egy rá oly jellemző — lényeges — mozdulattal a transzcendenciák világába emeli föl; itt az anyag átlényegül, s a lélek a tárgyak és a társak lelkével óhajt egyesülni, mint ebben a versben is: a felszín alá, a homlokcsont alá, a lényegig, legalább vágyainkban, legalább a költészetben, különös, nem testi erotikával. – részlet Koncsol László fordítói jegyzetéből, Irodalmi Szemle, XVIII. 1975/2 / 108. oldal
Uploaded by | Répás Norbert |
Publisher | MADÁCH Könyv- és Lapkiadó, n. v., Bratislava |
Source of the quotation | Irodalmi Szemle, XVIII. 1975/2 (műfordítói verseny) |
Bookpage (from–to) | 108 |
Publication date | 1975 |
|